Bratislava 5. júna 2024 (HSP/Foto:TASR/AP-Evgeniy Maloletka)
Vážení priatelia, tieto riadky píšem s veľkým smútkom a v zlej predtuche (opretej o faktografický vývoj udalostí posledných mesiacov). Zdá sa totiž, že ďalšia svetová vojna je hneď za rohom – a tentoraz by to asi bola vojna posledná…
Myslím, že to povedal Einstein; prípadne ma opravte v komentároch: „Neviem, akými zbraňami bude viesť ľudstvo tretiu svetovú vojnu. Ale viem, že potom sa bude bojovať už len kameňmi a palicami…“
Práve týmto smerom sa vydáva súčasné snaženie predstaviteľov kolektívneho západu. Či je to Biden, či Blinken, či Stoltenberg, či Macron – namiesto pokusu o vypracovanie diplomatických komunikačných kanálov smerom k Rusku a návrhov mierových riešení (t.j. aspoň dočasné pozastavenie bojov) riešia len to, ako navýšiť vojenskú podporu Ukrajiny.
A niektorí našinci ich v tom horkokrvne podporujú. Napríklad Dzurinda, keď pre Postoj píše: „Rusko preto treba dostať pod tlak, aby rokovať o zastavení agresie chcelo. Inak ako silou to zrejme dosiahnuť nemožno. Túto silu treba nasmerovať tak, aby Rusko rokovať muselo.“
Tento malý človek s nulovým politickým výtlakom, chce dostať pod tlak Putina? To už ani na smiech nie je…
Medzitým Ukrajina prehráva – pomaly, ale systematicky. Ľudí tam verbujú na front násilím, nájdete o tom kvantá videí na sociálnych sieťach. Videl som dokonca záznam, kde nútili človeka s jednou nohou, aby sa zúčastnil bojov.
Vraj: Máš ešte druhú…
A čo tie údajné „mierové rokovania“, ktoré organizuje západ? Veď tie sú určené len pre západné krajiny! Teda pre spoločenstvo, ktoré vyhlási Rusom ultimátum podľa toho, čo požaduje Zelenský (alebo ktokoľvek, kto v skutočnosti poťahuje nitky). Vážne si niekto príčetný myslí, že Putin dá stiahnuť vojská z Donbasu (či nebodaj z Krymu tiež) a zaplatí Ukrajine vojnové reparácie?
To majú pohlavári na najvyšších pozíciách NATO v hlavách nasypané arašidy?
Nie, nemajú, im je to – podľa mojej skromnej mienky – jedno. Ako kariérni politici sa chcú predovšetkým šplhať vyššie a vyššie (niektorí hlbšie a hlbšie – nechcem upresniť kam…) a zapáčiť sa svojim kruhom a širokým masám.
Majú na tento účel na svojej strane najsilnejšiu západnú myšlienkovú mašinériu: médiá. Tie s radosťou informujú na dennej báze o „úspechoch“ ukrajinskej armády, či o ďalších a ďalších „zlyhaniach“ Rusov. Veď si pamätáme na skazky o tanku, ktorý „ukradli“ ukrajinskí Rómovia…
U nás na vidieku už sa z toho stala všeobecne prijatá legenda.
Bidenovcov nemusí zaujímať, čo bude so svetom, keď západ prekročí smerom k Rusku všetky červené čiary. Cítia sa bezpeční vo svojom, vysoko chránenom okolí. Oni nedbajú na to, koľko ľudí denne umiera či už na ukrajinskom fronte alebo aj v Gaze. Ako to povedal Stalin? Smrť jedného človeka je tragédia, smrť miliónov štatistika?
Viete, naše médiá typu Denník N maľujú ako ultimátne Zlo prezidenta Putina alebo Roberta Fica. Zároveň však blahosklonne prehliadajú, ako prilieva do ohňa ozbrojených konfliktov milióny dolárov americká strana…
Čím sa len potvrdzuje tvrdenie analytikov o tom, že v skutočnosti ide na Donbase o „proxy“ vojnu medzi USA a Ruskom.
A prehliadajú aj to, ako si USA svojvoľne otvárali konflikty alebo do nich zasahovali všade po svete: Kórea, Vietnam, Irak, Afganistan, Sýria, Líbya… Stačilo alebo treba pokračovať?
Naratív o Svätých štátoch amerických posilňujú aj zástupcovia EÚ. Istý Vladimír Šucha, vedúci zastúpenia Európskej komisie na Slovensku pre SME uviedol, že EÚ musí logicky podporovať Ukrajinu vojenským spôsobom, pretože inak by sme dopustili, aby si veľmoci robili, čo chcú – a teda by bol narušený svetový poriadok ustanovený po 2. svetovej vojne.
Ako môže niekto takto bezočivo, na kameru, verejne hlásať číru demagógiu? Veď to boli prioritne USA, kto si defakto vytrel veď-viete-čo-mám-na-mysli chartou OSN!
Humanitárne bombardovanie tu, humanitárne bombardovanie tam!
Ale my, my to môžeme, pretože my sme tí „dobrí!“ Miloševič, Husajn a spol. sú fuj-fuj, my ich dáme dole, my na to máme morálne právo! A rozoberieme aj všetky ostatné darebácke štáty typu Irán či Severná Kórea!
Rusko porušilo medzinárodné právo útokom na Ukrajinu – v tom sa zhodujú ľudia vzdelaní v tejto oblasti. Ale bolo azda Rusko prvé? Nie veru, tu stanovil precedens niekto úplne iný…
Akurát USA sa vedia lepšie „predať“.
Dnes má veľkú výpovednú hodnotu aj situácia v Palestíne. USA podporuje ďalšie a ďalšie zbrojenie Izraelu. Proti komu? Proti tým chudákom uväzneným v troskách toho, čo bývali mestá v pásme Gazy? Iste, sú tam aj militanti z hnutia Hamas, ale tí majú v rukách oproti špičkovo vyzbrojeným silám IDF len smiešnu výzbroj. Veď si opäť pozrite videá uniknuté na webe – vychudnutý muž v roztrhanom tričku s RPG sám proti tanku…
Áno, partizánske vedenie boja prináša Hamasu aj úspechy (o ktorých je na západe asi zakázané informovať, ale opäť a znovu – pozrite si aj východné stanice na youtube ako sú Gravitas, Wion alebo aj Al-Džazíra), ale najviac v oblasti trpí pospolitý ľud.
A medzi civilnými obeťami, ktorých číslo už prekročilo alarmujúcich 30 000 sú prevažne ženy a deti – na to je jasná štatistika.
Ukrajina a Palestína sú dva fronty, na ktorých bojuje proti sebe východná civilizácia so západnou. Vrátane všetkých hodnôt, ktoré reprezentujú. V prípade USA je tou najvypuklejšou „hodnotou“ nie demokracia, lež viera v nekonečný kolonizačný proces, ospravedlnený tým, že západ je predsa kultúrne nadradený všetkým ostatným civilizáciám. Preto je dovolené Izraelu, ako „demokratickej bašte stredného východu“ zhltnúť palestínskych Arabov.
Sú to „divosi“, preč s nimi!
Preto je odrazu Ukrajina miláčik západu – v rusofóbnom šialenstve, ktoré sa podarilo vďaka liberálnym médiám rozpútať, je každý spojenec dobrý. Veď čo iné sú pre západ Rusi, než „barbarské hordy“ (ako ich nazýva aj Arpád Soltész)?
Nedostal ešte Zelenský nobelovku za mier? Niečo už by mu mohli venovať, keď tak poctivo reprezentuje ich záujmy…
Pozrite, uvedomuje si to ateista aj človek veriaci – súbeh všetkých udalostí za posledný rok-dva (hoci to má ešte hlbšie korene…) nás ťahá do záhuby. Môžete si vypočuť tento názor aj od amerických odborníkov, generálov či politologických autorít ako John Maersheimer, Scott Ritter, Jeffrey Sachs a ďalších.
U nás sa jasne vyjadril k hrozbe svetovej vojny poradca premiéra Eduard Chmelár, ktorý má dobrý vhľad aj do politického zákulisia – jeho slová potvrdzujú, že rokovania najvyšších autorít EÚ sa čoraz viac podobajú na vojnové porady…
A nakoniec bude tak, ako si povedia (buchnú po stole) Američania.
Situácia vyzerá ešte ponurejšie z pohľadu dvoch najväčších svetových náboženstiev. Veď armagedonu (kresťanstvo) majú predchádzať „štyria jazdci apokalypsy“ – hlad, choroby, vojna a smrť.
Nie je azda práve teraz, po covide, ten čas, keď sa všetky tieto hrôzy naraz koncentrujú v maximálnej miere?
Obavy vyplývajú aj z islamskej eschatológie (náuka o posledných veciach človeka). Tam sa spomína „malhama“, posledná veľká bitka v dejinách ľudstva. Svet má byť rozdelený na dva veľké protichodné póly – jeden zastúpia moslimovia spojení s pravovernými kresťanmi, a ten druhý majú predstavovať sekulárne sily a „falošní“ veriaci.
Dlhoročný odborník na túto tému, učenec Imrán Hosejn, politológ a ekonóm (istý čas pôsobil aj ako kazateľ v manhatanskej centrále OSN), predkladá názor, že svet už sa istú dobu nachádza v „studenej“ fáze poslednej veľkej vojny. Spojenectvo „Božích síl“ vidí v tradičných, konzervatívnych islamských štátoch a Ruskej federácii (s jej spojencami). Tú vyzdvihuje za pravoslávny konzervativizmus a vernosť konštantným hodnotám (nie raz mal možnosť vystúpiť v Moskve na odbornom fóre s filozofom Duginom). V opozícii k nim vníma západný svet liberálnych hodnôt ako impérium (morálneho) úpadku ľudstva.
A za poslednú vojnu považuje hroziaci nukleárny konflikt.
Nepredkladám tieto myšlienky ako „hotovú vec“ – sú skôr príspevkom do otvorenej debaty. Pretože tak, ako sa u nás vyjadrujú k veciam verejným sekulárne prúdy (veľká časť politikov), tak rovnako silné slovo má v iných končinách náboženská obec, resp. jej zástupcovia. Netreba zľahčovať zjavenia z Biblie či Koránu – obsahujú mnoho proroctiev, ktoré už sa v dejinách ľudstva stihli naplniť…
Je pritom na mieste otázka, akú silu má na západe slovo pápeža Františka. Žiaľ, odpoveď nás nepoteší: Len si spomeňte, ako naňho reagovali, keď vyhlásil, že Ukrajina prehráva, utrpenie je obrovské, a treba vedieť, kedy je čas na vyvesenie bielej vlajky.
Vatikán musel dodatočne „vysvetľovať“ jeho slová.
Toľko k autorite prvého muža cirkvi na medzinárodnej politickej scéne.
A kde sa nachádza v tomto turbulentom víre nepokojných čias Slovensko?
Obávam sa – hoci toto by musel upresniť človek hlbšie znalý armádnych záležitostí, že priamo v strede potenciálneho európskeho bojiska…
A nejde len o samotný proces fyzickej vojny. Prebiehajú tu najmenej dve ďalšie bitky: jedna je o našu myseľ, a druhá o našu dušu. Aj západ aj východ sa predbiehajú vo vyvíjaní vplyvu na slovenského občana. Máme dôležitú geopolitickú polohu, hoci sme malí a naoko „bezvýznamní“. Avšak pre USA malo veľký význam, keď v čase rokovaní o obrannej zmluve stála na čele štátu prozápadná prezidentka…
A vo vláde sedeli prozápadní politici.
To hádam môžu priznať aj „tradičné“ médiá, ktoré inak tam, kde my odhaľujeme súvislosti, vidia iba bohapusté konšpirácie. A prečo? Pretože nedokážu pospájať body? Alebo ich ani spájať nechcú, pretože by to ohrozilo piliere, na ktorom stojí ich vnímanie sveta? Vnímanie, kde USA je jasná pochodeň svetového mieru (Pax Americana) a demokracie – hoci v skutočnosti to je omnoho zložitejšie…?
To je otázka na zamyslenie pre tých, ktorí nemajú záujem sa nad ňou zamýšľať: Kostolný, Hríb, Balogová, Bárdy a spol.
Už som jeden svoj článok týmito slovami uzavrel, no teraz to musím urobiť znovu: Boh ochraňuj Slovensko.
PS: Pozoruhodnú analýzu toho, ako nenápadne eskaluje vojna na Ukrajine do svetového konfliktu, priniesol aj náš kolega Peter Kováč v samostatnom článku TU.
Prečítajte si tiež:
- Myslím, že bude vojna
- O úderoch na ruské radarové stanice včasného varovania a ich následkoch
- Ako skončí vojna na Ukrajine predurčuje história
- Vážna zmena v paradigme. ŠVO na Ukrajine sa stala vojnou so Západom