Bratislava 5. júna 2023 (HSP/Foto:TASR/AP-Libkos)
Je načase, aby Washington definoval svoju víziu ukončenia vojny na Ukrajine, píše Samuel Charap, vedúci pracovník amerického think tanku RAND, v článku pre Foreign Affairs
Je presvedčený, že ani jedna zo strán nebude v najbližších rokoch schopná dosiahnuť úplné víťazstvo a kontrolu nad požadovanými územiami, ale že obe armády budú môcť pokračovať v úderoch na nekontrolované územia. Vojna by sa tak mohla stať “ničivým viacročným konfliktom, ktorý nepovedie ku konečnému výsledku”.
Charap preto vyzýva USA a Západ, aby si zvolili dlhodobú stratégiu: začať rokovania o ukončení vojny teraz alebo o niekoľko rokov. Po rokoch podľa neho zostanú základy konfliktu rovnaké, ale stratí sa veľa zdrojov a ľudí.
Charap pripúšťa, že protiofenzíva AFU “by priniesla zmysluplné výsledky. Ale ani potom nepovedie k “vojensky rozhodujúcemu výsledku” a dokonca ani “zásadný posun frontovej línie nemusí konflikt ukončiť”. Podľa neho ani úplné vytlačenie ruských vojsk z Ukrajiny nemusí nevyhnutne viesť k ukončeniu vojny. Naopak, Putin môže vyhlásiť ďalšie kolo mobilizácie, zintenzívniť bombardovanie ukrajinských miest alebo jednoducho zadržať obranu v presvedčení, že čas pracuje pre neho a proti Ukrajine.
Pre Rusko však ani použitie jadrových zbraní nesľubuje víťazstvo. Ani možnosť vojensky sa zmocniť požadovaného územia, v čo Charap neverí.
Naznačuje preto, že konflikt sa môže pretiahnuť na mnoho rokov, čo bude mať rozpočtové problémy pre západné krajiny a globálne hospodárske dôsledky. Oslabené bude aj Rusko, ale “prínosy neprevýšia náklady.
Ukrajina medzitým bude mať problémy s obnovou svojho hospodárstva – s blokovanými prístavmi, uzavretým vzdušným priestorom, ostreľovaním miest, mobilizáciou a utečencami.
“Keďže budú potrebné rokovania a úplné urovnanie neprichádza do úvahy, najpravdepodobnejším výsledkom je dohoda o prímerí. Prímerie – v podstate dlhodobá dohoda o zastavení paľby, ktorá nerieši politické spory – by ukončila horúcu vojnu medzi Ruskom a Ukrajinou, ale nie ich širší konflikt,” predpovedá analytik.
A ako príklad uvádza známu analógiu – kórejskú dohodu z roku 1953.
Zároveň sa domnieva, že je možné začať prípravy na rokovania bez toho, aby sa čakalo na ukončenie bojov a bez zastavenia vojenskej pomoci Kyjevu. To znamená vyvíjať diplomatický tlak súbežne s vojenskými údermi.
Podľa neho môže trvať niekoľko mesiacov, kým Ukrajina a Západ vypracujú diplomatickú stratégiu, ale vyzýva na vytvorenie diplomatického kanála už teraz.
Charap uvádza, že Ukrajina bude musieť získať od Západu určitý druh bezpečnostných záruk, aby zabránila ďalšiemu vpádu Ruskej federácie. Vstup do NATO by však podľa neho spôsobil, že uzavretie mieru by sa pre Rusko stalo neatraktívnym a rozhodlo by sa pokračovať vo vojne.
Ako možný model uvádza “izraelský model”, ktorý sa už spomínal v médiách, kde USA poskytujú maximálnu bezpečnostnú spoluprácu a dodávky zbraní bez formálnych záväzkov zúčastniť sa na vojne.
Podľa jeho názoru by takáto zmluva nielenže poskytla Ukrajine “väčší pocit bezpečnosti”, ale aj podporila súkromné investície. A prinútila by Kremeľ vážne sa zamyslieť pred ďalším útokom.
Potom by Ukrajina potrebovala pokračujúcu pomoc a obnovu a navrhuje, aby sa Rusku poskytla atraktívnejšia možnosť mieru prostredníctvom zmiernenia sankcií, ak sa splnia určité podmienky. Navrhuje sa tiež, aby sa začali diskusie o širšom modeli európskej bezpečnosti.
PREČÍTAJTE SI EŠTE
Ukrajina sa chystá na kamikadze
Vojna na Ukrajine: Vzniká nový multipolárny svet?